Ett, to, tre, fir...
Høyre.
- Venstre. - Se rett fram.
Venstre eller høyre?
- Venstre. Nei, høyre. - Venstre eller høyre?
Høyre.
- Hvor mye angstdempende tar du? - Jeg har sluttet med dem.
Så du sover bedre, uten mareritt og migrene? Ok.
- Har du noen kjæreste for tiden? - Nei.
- Men sexlivet ditt er bra? - Ja, kjempebra.
Ålreit! Hvorfor blør du neseblod da?
- Jeg vet ikke. - Vi skal se på resultatene dine...
Du hører dårligere. Dårlige kondisjons- og konsentrasjonstester...
Jeg vet ikke om vi kan la deg vende tilbake til tjeneste.
- Jeg vil tilbake. - Du får en avgjørelse i posten.
Ikke ta det sånn. Angsten og hallusinasjonene er følgevirkninger.
Det rammer mange som kommer hjem.
- Kan du stoppe her? - Ved neste holdeplass.
Stopp her, takk.
Takk.
Mamma?
- Hvor har dere holdt hus? - Er vi sene, eller?
- Hva driver han med? - Hvem da?
- Han vi skal til. - Vet ikke. Han er libaneser.
- Libaneser? - Ja, har du et problem med det?
- Nei, tvert imot. - Nytt for deg å beskytte arabere...
- 500 per dag. Bedre enn første stedet. - Ja, men ikke noe særlig...
- Husker du jobben på Malta? - Hvor mye var det? 800 per dag?
- Ja, noe sånt. - Vil du ha mer?
- Ja, det hadde vært fint. - Vi får se siden.
- Er det her? - Ja.
- Ja? - God dag. Vi er sikkerhetsvaktene.
Her er det. Skift, så kommer jeg tilbake.
- Sist gikk det galt p.g.a. ham. - Hva skjedde?
Det dreit seg med logistikken. Vi sto der som idioter uten greier.
- Hvem er med i teamet ditt? - Samme karer som sist.
- Teamleder er Michaël. - Lykke til...
- Ja, han er en skikkelig idiot. - Har du kjøpt sigarett? Ingen?
- Nei. - Hva er det for møkkaslips?
Du har virkelig stygg klesstil! Se på Vincent! Rene brudgommen.
- Om dere er klare kan vi begynne. - Hva begynner vi med?
- Hagen? - Franck og Vincent tar huset.
- Vincent, tar du første etasje? - Ja, jeg kommer.
Det er stort areal, så sjekk alle sider ordentlig.
Jeg har satt inn fem ekstra karer. De kommer til nytte.
- Hvem da? - Jeg utplasserer dem. Vi tar huset.
- Har noen sjekket nyansatt personale? - Ja, alt sånt er sjekket.
- Hvem håndterte det? - Jeg.
- Vincent? - Ja.
- Vincent?! - Ja, jeg er her.
- Hvor er du? - I stuen.
Den med store sofaen? Jeg kan ikke se deg.
- Ser du meg nå? - Jeg kan ikke se deg. Beveg deg.
- Her? - Ja, nå ser jeg deg.
Det fins dødvinkler.
Korridoren virker ok. - Vincent, er du der?
Vincent? Vincent, hører du meg?!
Ja, vi er fortsatt her. Vi er fortsatt i Sør-Frankrike.
Mamma, hva er klokken?
Og hva er den store viseren for noe? Hva er den store viseren?
Jeg prater i telefonen, skatt.
Franck har vel sjekket her? Kom, vi har brifing.
- Godt! - Da setter vi i gang. Hører dere?
Dere har alle sett trappen i entréen. Den går til kjelleren, samlingsplassen.
Vi evakuerer via bakdøren, til venstre etter gården.
- Tom tar gjestelisten ved entréen. - Statsministeren!
- Nei, innenriksministeren. - Radiosjekk!
- Klart. - Klart.
- Er det mye folk ved entréen? - Ja.
- Trenger du hjelp? - Nei, jeg har Kevin.
- VIP-parkeringen begynner å bli full. - Hva skal jeg gjøre?
Du må holde av plasser til politikerne. Har ministeren kommet?
Nei.
- Se på brystene på hun i bleket hår! - Hvem?
Klokken to. Er de ekte? Er hun kona eller datteren?
- Hold opp! Skjerp dere nå! - Vi er skjerpet.
- Hørte du Duroys tale? - Ja, ikke dårlig. Den var fengslende.
- Unnskyld? Kan man få isbiter? - Hva sa du?
Isbiter.
- For et sted! Det går bra for Whalid. - Bedre enn for deg.
- Ja, libaneseren tjener stort. - Han er fransk.
Ja da, han er fransk, men det vil terge Duroy til slutt.
Kommer Whalid ikke til å ødelegge alt?
Pengehistoriene med Qatar kan ødelegge presidentvalget.
- Rolig. Vi har folk som tar seg av sånt. - Det går bare oppover i målingene.
Ikke i kommunalvalget, men Duroy kommer tilbake til nasjonalforsamlingen.
Det er likevel for tidlig ennå.
Vincent? Denis her.
Vincent? Denis her!
- Kom til inngangen. - Hvorfor det?
- Fort! - Jeg kommer.
- God kveld. - Herr Duroy.
God kveld, minister. Dra til den andre parkeringen, VIP-parkeringen.
Rett fram, til høyre for huset. Der blir du mottatt. Ha en hyggelig kveld!
Ta listen. Jeg kommer straks.
- God kveld. - Jeg er med ministeren.
- Hva heter du? - Derradji, Tarik.
Du står ikke på listen, min herre.
Kan du flytte på deg? Du blokkerer innfarten.
Ja? Ring meg opp. Jeg har problemer ved inngangen med en idiot.
Flytt deg, takk.
Ja? Ja, jeg står utenfor. Et øyeblikk.-Den er til deg.
Ja, hallo?
Ok. Oppfattet.
Vær så god.
- Vincent, hva er det som skjer? - Hold denne. Jeg er straks tilbake.
...bare ifølge kontrakten. Og det står tydelig-
- at du får betalt sist, etter alle mellommenn som ikke er betalt ennå.
Hva skal det bety? Er det en trussel? Ikke kom her og tru oss!
- Ikke ta den tonen! - Er alt i orden, min herre?
- Ja, vent utenfor. - Ja visst.
- Hva hørte du av det som skjedde? - Ikke noe, min herre.
- Gå og hente min kone. Med en gang! - Ja visst.
Vincent til Denis. Har du sett Whalids kone?
- Hva faen... Hvor er du? - Jeg leter etter kona, en blondine.
- Som alle... Gi meg mer info. - Blond, blomstret kjole, bar rygg.
- Ok, da vet jeg. - Har du sett henne?
- Ja, ved bassenget nettopp. - Ok.
Ghost, kom! Er du sulten?
Unnskyld... Din mann leter etter deg.
Ok.
- Har du funnet henne? - Ja, hun går ut nå.
Her. Ta!
Vil du ha en til? Her.
Hva er det med deg?
Kom her. Kom.
- Franck, en øl? - Kom med ut i korridoren.
- Vince! Kom! - Har du noe å åpne med? En Zippo?
- Ta telefonen min. - Åpner du øl med en telefon?
- Hva er det? - Whalids familie skal voktes i 48 timer.
- 3000 euro i uken, 900 for to dager. - Hvorfor tilbyr du meg jobben?
Hvorfor? Jeg vet at du trenger penger og du er min venn.
- Tror du at jeg ikke får dra tilbake? - Hold opp!
- Hvorfor tar du det ikke selv? - Vel? Ellers spør jeg Franck.
Det er rene barnevakten. Du kjører dem, bærer varer, kjører til stranden...
- Ok. - Så du blir her?
- Jeg kommer i slutten av formiddagen. - Kult.
- Vincent! Han er der oppe. - Takk.
- Du ser godt ut. - Ja, det er bra.
- Har du Tramadol? - Ja, Acupan også, det er det samme.
- Og bare ti dråper Rivotril. - Ja, jeg vet det. Du har ingen Lyrica?
Nei, du får komme tilbake i morgen ettermiddag.
- Jeg kan ikke. Jeg jobber. - I morgen? Så kult.
- Ja? - Jeg er vakten, Vincent Loreau.
- Kom inn. - Takk.
- Du får bo her. - Takk, min herre.
God dag.
- Har du noe å spise, takk? - Det er spagetti der, hvis du vil.
Takk.
Spis nå!
Imad!
Jeg ringer fra Genève. Det er bare to dager.
Det gjør meg ikke roligere. Hvorfor må du dra tilbake dit igjen?
- Jeg er tilbake om to dager. - Hva er det som skjer?
Det er ingen fare.
Jeg vet det. Ali har det bra, men han er litt ensom.
- Unnskyld, jeg må bare stenge. - Han kjeder seg.
Jeg vil få fart på Frankrike med hjelp av alles støtte-
- i et moderne land, der man ikke okkuperer fabrikker og brenner biler.
Herr Duroy, det går rykter om din valgkampfinansiering og utenlandskontoer.
At mitt kandidatur irriterer folk er en ting, men vi senker oss ikke så lavt!
Jeg vet hvor angrepene kommer fra. Har man god samvittighet, går det bra.
- Tenker du på en allianse med sentrum? - Høyre, venstre og sentrum er ute.
Bare viljen til å samle Frankrike teller.
Et Frankrike som vil utvikle seg, uten ideologi og fordommer.
Hallo?
- Hallo? - Problemer?
- Nei, noen ringte feil. - Slapp av, jeg fins her om det er noe.
- Gå og legg deg igjen. - Mamma!
Hva er det med deg?
Er du sulten?
Unnskyld om jeg forstyrrer. Går det bra om jeg tar en kaffe?
Vær så god.
Vil du ha?
Ja takk.
Takk.
Vi skal i dag vise en reportasje som ble filmet med stort mot-
- av en ung syrisk kvinne, en student i Raqqa, i nordre Syria.
Det dere skal få se er filmet i smug av en ung kvinne i Raqqa, -
-IS selvutpekte hovedstad.
Hun bærer obligatorisk niqab og risikerer livet med et kamera, gjemt i vesken.
Man kjenner atmosfæren i byen, som har vært islamistisk styrt noen måneder.
Overalt er folk bevæpnet. Til og med kvinner.
De bærer niqab og holder i Kalashnikovs. Denne kvinnen skal til lekeparken.
Er det ikke kaldt?
Får du sove om du drikker kaffe?
Jeg sover likevel dårlig for tiden. Jeg våkner hver tredje time.
- I hæren var det annenhver time. - Har du vært militær?
- Ja, det er jeg fremdeles. - Hva gjør du her da?
Vi pleier å ta strøjobber mellom beordringene.
- Skal du dra tilbake? - Ja.
Hører du?
Hva da?
Fuglene. Hører du dem ikke?
Nei.
Vil du ha?
Ja takk.
Jeg går og legger meg.
God natt!
Kom her!
God morgen. Vi skal til stranden. Skal vi vente på deg i bilen?
Tenker du på presidentvalget?
Franskmennene er lei av prat.
De er lei av å leve på bidrag. De vil ha jobber.
Hopp inn!
Går det bra?
- Ta til høyre der veien tar slutt. - Hva sa du?
Ta til høyre der veien tar slutt, takk.
- Blir det moro å dra hjem til London? - Ja.
Neste uke drar vi hjem. Da får du treffe vennene dine igjen.
Når vi kommer hjem i kveld kan du ringe Paul. Kanskje han alt er tilbake.
Hva er dette?!
Stopp!
Er du døv, eller?!
- Vi var forfulgt. - Av hvem?!
Kom deg ut!
Helvete...
48-89.
Kom an! Kom!
Løp av sted!
Bra. Og du?
Nei, jeg er på stranden.
Ja, det er fantastisk vær! Ja.
Ali! La ham være i fred.
Ali, kom! Vi drar hjem nå!
- Hva vil du Souad skal lage til middag? - Jeg vet ikke.
- Vil du ha pizza? - Nei.
- Chips? - Nei.
Er du sliten?
Hopp inn!
Går det bra? Spenner du deg fast? Sånn ja.
Ali, gjem deg!
Nei! Nei!
Bli sittende, ok? Se på meg! Bli sittende!
Gjem deg.
Hun sier at hun ikke vet noe.
Jeg tar den.
Følger du med, takk?
- Hva gjør du for herr Whalid? - Det sa jeg til kollegaen din.
- Jeg passer familien når han er borte. - Han ga deg ikke noe før han reiste?
- Nei. - Er du sikker?
Ja, helt sikkert.
- Ok. Du kan gå. - Skal jeg ikke signere noe vitnemål?
Nei.
Du kan gå.
- Får jeg pistolen min? - Den beholder vi.
Nå går vi.
Slapp av. Det ordner seg med beskyttelsen.
Hvorfor stilte de en masse spørsmål?
- Mamma? - Hva er det, hjertet? Er du varm?
Skal jeg åpne litt? Nå teller vi røde biler, ok?
- Hvorfor stilte de en masse spørsmål? - De spurte om mannen min.
Jaså? De spurte meg en masse om ham også. Rart, hva?
Syns du ikke at det er rart?
Overfallet interesserte dem ikke det minste!
De svarer ikke.
Kom.
Vent her.
Souad?
Souad!
Det er ingen her.
- Hvor er Souad og Hassin? - Jeg aner ikke.
Det var kanskje de som slapp dem inn.
Hallo? Ja.
Hvorfor det?
Når da?
Kan jeg hjelpe? Hvor lenge skal de holde på ham?
Ja visst, men... Ja.
Ja visst, jeg blir her. Ringer dere tilbake?
Ja.
- Min mann er anholdt ved Sveits' grense. - Hvem var det?
- Advokaten hans. - Det er best at vi drar.
Nei, vi blir her.
- Det er ingen god ide. - Vi blir her, sier jeg!
Politiet kommer!
Som du vil.
Det står en bil utenfor. Jeg går og ser hvem det er.
Kom her!
- Det var bare politiet. - Ok.
Len hodet bakover. Slik, ja.
Ali, vask hendene. Ali, nå med en gang!
Kom her.
Når moren din ber deg gjøre noe, adlyder du, ok? Ta såpe nå.
- Spis mens det er varmt. - Jeg er ikke sulten.
Du må spise for å orke.
Jeg heter Vincent.
Jessie.
Hva driver mannen din med?
Skal jeg si det? Han selger våpen. Han forhandler om våpenkontrakter, hva?
Kom, Ali. Det er sengetid.
Hva var det for papir du så på nettopp?
Si hva som foregår, ellers kan jeg ikke hjelpe dere, forstått? Se på meg.
Jeg vil bare hjelpe dere. Gå og hent dem.
Slutt å studere dem i timevis! Du forstår likevel ingenting!
Skulle det være for komplisert for meg?
Ikke se på meg sånn.
Tror du at jeg er dum?
Din mann har satt dere i klistret med sine skumle affærer.
- Jeg blander meg ikke i hans affærer. - Nei, men du lever godt på dem.
Se på meg, gjør du ikke det, kanskje? Hva er det?
Er du redd for meg? Er det jeg som skremmer deg? Svar.
Det er ok.
Det er ok, sier jeg.
- Trenger du noe? - Nei da.
Ok.
Unnskyld?
Ja.
Hvis det utarter her, har du et sted å ta veien da?
- Slektninger? Venner? - Nei.
Ikke si at du bare har mannen din?
- Jeg har en venninne i Canada, men... - Hva da?
Du trenger bare kjøpe en billett.
- Hva gjør du her? - Skulle ikke du sove?
- Jeg får ikke sove. - Kom an.
Tenk på noe hyggelig. Du kan kanskje tenke på et stort hav-
-som du svømmer rolig i.
Kjenner du til Canada?
Nei, jeg har aldri vært der. Og du?
- Du ville nok likt det. - Hvorfor tror du det?
Jeg vet ikke. Jeg ser deg for meg der.
Ikke i byene, men i naturen. Store vidder og innsjøer.
Som bjørnejeger.
Det er sant.
Unnskyld.
Iran er det syriske regimets fremste allierte.
Iran sendte al-Assads alawittregime et høflighetsskriv-
-angående deres ortodokse lære.
Iran er det syriske regimes største bidragsyter og våpenleverandør.
Iran er de eneste som gir Syria sin massive støtte.
Ingen løsning er mulig innen rammen av pågående forhandlinger uten Iran.
Iran forsvarer alle sjiaer i Midtøsten.
- Hva sa du at personen het? - Imad Whalid.
Et øyeblikk.
- Hallo? - Det gjelder fru Whalids beskyttelse.
Ja, kollegaen min sa det, men det står ikke noe om beskyttelse her i rapporten.
Det sto en bil utenfor huset. Den kjørte nettopp.
Vent litt...
- Ja, beskyttelsen ble nettopp opphevet. - Når da?
Jeg kan ikke si mer. Slik lyder ordren.
Hallo?
Beskyttelsen er opphevet.
Denis? Det er meg. Jeg trenger din hjelp.
- Hva er det? Du høres rar ut. - Jeg trenger virkelig din hjelp.
- Hva mener du? - Kom nå. Jeg forklarer siden, ok?
Ja?
Det var ingen utenfor? Så du nøye?
Ja, sier jeg.
- Dette er Denis. - God dag. Jessie.
- God dag. - Sett deg.
- Og hva heter du? - Han heter Ali.
Ali? Hei, Ali. Jeg er Denis. Vil du ha noe å drikke, Ali?
Jeg har cola, appelsinjus, vann... Whisky?
- Spis opp frokostblandingen nå. - Det er ikke samme sort som før.
- Hva? - Det er ikke den samme.
- Det fins ingen andre. - Vil du ha noe annet, skatt? Brød?
- Du spiser det som fins, ok? - Rolig, du trenger vel ikke ta i sånn?
Hva er det som skjer?
- Hun vil bli her. - Ja, du har sagt det. Hva så?
Lar man sånne papirer ligge framme?
Du trenger litt luft.
Gå en tur.
Fatter du hva det er som skjer?!
Advokaten din ba oss vente her. Hvor skal vi ta veien?
Du lovte at du skulle komme tilbake.
Du lyver. Hold opp!
Jeg tror deg ikke lenger.
Ikke prat tull, Imad!
Åpne, er du snill.
Vi må dra herfra. Stol på meg.
Jeg har nesten pakket ferdig.
Jeg vet det. Kommer du og henter oss i morgen?
Kjører du oss til flyplassen i morgen tidlig?
Hun skal dra til en venninne i Canada. Jeg kanskje kan dra med.
- Skal du følge dem? - Ja, hvorfor ikke?
Jeg vet ikke... Hva faen skal du gjøre der?
- Ta meg av henne og gutten. - Du?
- Hva er det? Virker det rart? - Vet ikke. Har hun foreslått det?
- Jeg vet ikke... - Har hun foreslått det eller ikke?
Jeg vet ikke, sier jeg.
Vi var i Afghanistan sammen. Jeg kom hjem tidligere, såret.
- Men vi er fra samme nabolag. - Så du kjenner ham godt?
- Ja, det gjør jeg. - Hva er det med ham?
Hva det er med ham? Det er ikke lett å komme hjem. Det setter sine spor.
- Hva mener du? - Han kan ikke legge det bak seg.
- Jeg forstår. - Sånn er det bare.
- Er du amerikansk? - Nei, tysk.
- Tysk?! Hva så? Det gjør ingenting. - Takk.
- Det høres ikke på aksenten din. - Jo, litt.
Ikke mye.
- Hva er det? - Ingenting.
- Så du er altså tysk? - Ja, fremdeles...
- Og du snakker tysk? - Ja, det hender.
- Flytende? - Ja.
Fantastisk! Jeg kan si: "Ich liebe dich."
- Ja, det er klart... - Så slitsom du er!
- Er "Jessie" kort for "Jessica"? - Ja.
Jeg har noe til deg.
Hva da?
- Har du hørt den? - Nei.
- Liker du den? - Veldig!
My Jessica, my Jessica, my Jessica, my Jessica...
- Jessica! - Du danser bra!
Syns du?
Nå holder det! Nei!
- Nå holder det. - Er alt i orden?
Ja.
Er jeg slitsom?
- Er jeg slitsom? - Nei.
Gå og se om gutten sover.
- Gå og se etter. - Jeg skal gå og se om gutten sover.
Bli sittende. Bli her hos meg.
Bli med meg.
- Er du hos gutten? - Han er borte.
Faen! Gå opp! Jeg ringer fra kameraene.
- Ja? - Det er meg. Det er noen på kontoret.
- Ali! - Bli her! Se på meg. Ro deg ned.
Her. Den er ladd. Hold med begge hendene.
Kommer det noen, skyter du. Jeg henter ham og kommer tilbake. Lås bak deg.
Ok.
- Sitt her. - Hva skjer?
Sett deg her inne!
Bli sittende der.
Dette er Denis telefonsvarer. Legg igjen en beskjed, takk.
Tyfonen Trami og sørvestmonsunen har gitt oversvømmelser på Luzon. Ifølge...
Ali!
Ali, det er meg. Kom her! Kom her!
Hold deg fast.
Sett deg her inne.
Kom an! Se på meg. Bli her.
Kom her. Hold deg fast.
Kom!
Ingen fare.
Det er klart.
Bli her, ok?
Vincent!
Vi må stikke herfra!
- Kjør dem til flyplassen. - Blir du ikke med?
Ok.
- Gi meg vesken. Jeg legger den bak. - Hvor er Vincent? Blir han ikke med?
Nei, vi må dra nå.
Ta vesken din. Kom an! Hopp inn!
Vincent...